Inriktning

Inledning
Ekos inriktningsmodul
Ekos inriktningsmodul
Ekos inriktningsmodul möjliggör mycket noggranna GÅ TILL, och kan mäta och korrigera polära inriktningsfel. Det är möjligt tack vare teknologi för lösning av astrobilder från tredje part. Den huvudsakliga programvaran för lösning av astrobilder är paketet StellarSolver, som i sin tur använder sig av lösningsverktygen astrometry.net, ASTAP, och Watney lokalt (och på nätet). Ekos börjar med att ta en bild av ett stjärnfält, skickar bilden till lösningsverktyget (astrometry.net, StellarSolver eller ASTAP), och får bildens centrumkoordinater (RA, DEK) och dess orientering i retur. Lösningsverktyget utför väsentligen mönsterigenkänning med en katalog av miljontals stjärnor. När koordinaterna väl har bestämts, är teleskopets verkliga pekriktning känd.
Ofta är det en avvikelse mellan vart teleskopet tror det pekar och vart det verkligen pekar. Storleken på denna avvikelse kan sträcka sig från några få bågminuter till ett antal grader. Ekos kan korrigera avvikelsen genom att synkronisera till de nya koordinaterna, och sedan förflytta stativet till det önskade målet som ursprungligen begärdes.
Ekos tillhandahåller också en polärinriktningsguide för att korrigera polära inriktningsfel. Den tar tre bilder, flyttar mellan bilderna, och beräknar positionen mellan stativaxeln och polaxeln. Den ger återkoppling till användaren med höjd- och azimutjusteringar som behövs för att rikta in axlarna. Bilderna är vanligtvis tagna nära himmelspolen (nära Polaris på norra halvklotet) men kan fungera bra tagna från var som helst, vanligtvis med början nära meridianen och antingen förflytta åt öster eller åt väster.
Du behöver allra minst en CCD/webbkamera och ett teleskop som stöder förflyttnings- och synkroniseringskommandon. De flesta kommersiella teleskop stöder nuförtiden sådana kommandon.

Typisk användning
Vid användning av Ekos inriktningsmodul är det inte strikt nödvändigt att rikta in stativet med styrenhetens inriktning med 1, 2 eller 3 stjärnor, även om det rekommenderas att utföra en grov inriktning med 1 eller 2 stjärnor innan Ekos inriktningsmodul används. Om du använder EQMod kan du börja använda Ekos inriktningsmodul omedelbart. Ett typiskt arbetsflöde för inriktning av GÅ TILL omfattar följande steg:
Starta Kstars och Ekos, och anslut till INDI.
Frigör stativet från dess hempositionen (oftast NCP för ekvatoriella stativ).
Gå till en närliggande ljus stjärna med hjälp av kommandot för teleskopförflyttning på himmelskartan med kommandot Förflytta teleskopet till muspekarens position.
Välj Förflytta till mål under Lösningsåtgärd på sidan Inriktning.
Efter förflyttningen är färdig, klicka på Ta bild och lös på sidan Inriktning.
Inriktningen tar en bild och försöker lösa den. Om lösningsverktyg lyckas, skickar Ekos ett synkroniseringskommando till stativet och förflyttar det därefter till stjärnan. Resultaten visas under fliken Lösningsresultat tillsammans med en måltavla som visar avvikelsen av de rapporterade teleskopkoordinaterna (dvs. vart teleskopet tror att det pekar mot den verkliga positionen på himlen som bestämts av lösningsverktyget). Inriktningen stoppar om den är inom önskad feltolerans, annars upprepas processen förflytta/ta en bild/lös/synkronisera tills den är inom toleransen.
Varje gång lösningsverktyget körs och returnerar lyckade resultat, kan Ekos köras med följande åtgärder:
Synkronisera: Synkronisera teleskopkoordinaterna till lösningskoordinaterna.
Förflytta till mål: Synkroniserar teleskopkoordinaterna till lösningskoordinaterna och förflytta teleskopet till målet.
Ingenting: Lös bara bilden och visa lösningskoordinaterna.

Anpassa alternativ för StellarSolver
Alternativ för StellarSolver
Alternativ för StellarSolver
För att använda lösningsverktygen måste du först ställa in alternativen för StellarSolver. Ovanstående sida visas när du klickar på knappen Alternativ längst ned till höger på sidan Inriktning och sedan väljer fliken Alternativ för StellarSolver. Börja med Inbyggd metod för lösning Metod för källextrahering så att varje lösningsverktyg använder sin föredragna kod för stjärnextrahering. För Lösningsmetod rekommenderar vi att du väljer Internt lösningsverktyg för att använda StellarSolvers kopia av Astrometry.net-koden, eller Lokal ASTAP om du föredrar det. Lösningsverktyget för Astrometri på nätet är noggrant, men kan ta lång tid på grund av all dataöverföring som krävs. För Alternativprofil, börja med profilen 1-Förval.
Det finns två andra mindre alternativ. WCS eller Världskoordinatsystem: Världskoordinatsystemet är ett system för att inbädda ekvatoriell koordinatinformation i bilden. När du tittar på en löst bild, kan du hålla musen över bilden och se koordinaten för varje bildpunkt. Du kan också klicka var som helst på bilden och skicka ett kommando till teleskopet att förflytta sig dit. Det rekommenderas starkt att behålla alternativet på. Överlagra överlagrar tagna bilder på himmelskarta.

Anpassa StellarSolver externa program
StellarSolver externa program
StellarSolver externa program
Det krävs bara om du väljer ett av de externa programmen för Lösningsmetod. Om du väljer Internt lösningsverktyg är det inte nödvändigt.
Du måste se till att sökvägarna är korrekta för det lösningsverktyg du väljer. Toppmenyalternativet Välj för att läsa in en av standarduppsättningarna ställer vanligtvis in rutorna korrekt.

Anpassa StellarSolver skala och position
StellarSolver skala och position
StellarSolver skala och position
Sidan talar om för Ekos om du vill begränsa lösningen av astrobilder enligt skala eller position.
Skalan kan vara bildens bredd i grader (gb), bildens bredd i bågminuter (bb) eller bildpunktsbredden i bågsekunder (bpb). Alla borde fungera, men bågsekunder per bildpunkt rekommenderas. Vanligtvis vill man använda den begränsning för snabbare lösning, så vi rekommenderar att den rutan markeras. Systemet kräver inte att skalan är exakt rätt. Det tillåter avvikelser på 10-20 %. Emellertid beror ofta problem relaterade till lösning på att en felaktig skala används. Därför, om man har problem med lösning av astrobilder, kanske man ska avmarkera Använd skalning tills problemen är lösta. Det resulterar sannolikt i längre lösningstider. Automatisk uppdatering fyller automatiskt skalningsrutan med skalan som användes i den senaste lyckade lösningen.
RA- och DEK-positionerna fylls vanligtvis i från positionen som teleskopet tror att det pekar på. Naturligtvis kräver systemet inte en exakt korrekt positionsbegränsning. Trots allt är syftet med lösning av astrobilder att hitta den positionen. Det maximala avståndet i grader från den angivna positionen till den faktiska positionen anges av fältet Radie. Lösning av astrobilder misslyckas om den angivna positionen är längre bort. Vanligtvis ska man aktivera Använd position för snabbare lösning, så vi rekommenderar att rutan markeras. Emellertid beror ofta problem relaterade till lösning på att man använder en dålig positionsberäkning (t.ex. om teleskopet är avsevärt felinriktat). Därför, om man har problem med lösning av astrobilder, kanske Använd position ska avmarkeras tills problemen är lösta. Det resulterar som nämnt i längre lösningstider. Automatisk uppdatering fyller i positionsrutan med positionen från den senaste lyckade lösningen. En förflyttning uppdaterar dock positionen till den position teleskopet tror att det pekar efter förflyttningen.

Anpassa StellarSolver-profiler
StellarSolver-profiler
StellarSolver-profiler
Det gäller om du använder det (rekommenderade) värdet Internt lösningsverktyg som Lösningsmetod.
Du kan välja en Alternativprofil under fliken Alternativ för StellarSolver. Profiler är helt enkelt samlingar av parametrar för att ställa in stjärnextraheringens prestanda och systemet för lösning av astrobilder inne i StellarSolver. Profilen 1-Standard är den rekommenderade att börja med. Det finns några andra möjliga profiler som Storskalig lösning, Småskalig lösning och Entrådig lösning.
Under fliken Editor av justeringsalternativprofiler kan du visa och redigera profiler. Det finns många parametrar, varav de flesta inte behöver ändras för att lösa problem. Det finns tre typer av parametrar.
Den övre sektionen märkt SExtractor-parametrar (med kolumnrubriker Extraheringsparametrar, Avbländningsparametrar och Fotometriparametrar) är stjärnextraheringsparametrar. Det är de som hjälper till att hitta stjärnor på bilden.
Den andra sektionen benämnd Stjärnfiltreringsparametrar filtrerar/minskar antalet stjärnor som extraheras innan listan antingen skickas till lösning av astrobilder (vid inriktning eller polärinriktning), till automatisk fokusering eller till den interna guidningen (när bara en lista över stjärnor behövs).
Den tredje sektionen benämnd Astrometriparametrar justerar prestandan hos lösning av astrobilder.
Alla inmatningsfält har verktygstips som visas om du håller musen över inmatningsrutan.
Du kan göra ändringar i värdena och spara profilen om du vill, eller återställa profilens ursprungliga värden.

Parametrar för stjärnextrahering
Kolumnrubrikerna är länkar till SExtractors handbok som är den huvudsakliga källan för parametrarna. Se länkarna för att hitta detaljinformation om alla parametrar. Vi berör några av parametrarna som du kan överväga att justera. Det är dock förmodligen bäst att inte gräva sig ner i detaljerna om hur man ändrar de flesta värdena.
Tröskelmultipel och Tröskelposition relaterar till hur känsligt systemet kommer att vara för bildpunktsvärden. Nivån på bakgrunden multipliceras med Tröskelmultipel och sedan läggs Tröskelposition till det. Om en bildpunkts värde överstiger resultatet kan det användas för att upptäcka en stjärna. Därför kan lägre värden (särskilt för multipla) göra att även svaga bildpunkter upptäcks som stjärnor. Högre värden minskar antalet stjärnor som detekteras.
Minimal area är den minsta arean för en stjärndetektering: arean är i kvadratiska bildpunkter där alla bildpunkter har högre bildpunktsvärden än tröskelvärdet. Om du upptäcker små brustoppar som stjärnor, bör du kanske öka det. Om du inte upptäcker förväntade verkliga mindre stjärnor kanske Minimal area är för stor.
Konv FBHM bör justeras till ungefär vad som syns i ditt område i bildpunkter. Bilden jämnas ut med det värdet innan stjärndetektering inleds.

Parametrar för stjärnfiltrering
Filtreringen görs i huvudsak för hastighetens skull, såväl som för att ta bort klippta stjärnor eller mycket elliptiska objekt som kan vara galaxer. Vi berör några av de parametrar som man kan tänka sig att justera. Parametrarnas nollvärden inaktiverar filtret. Men återigen är det förmodligen bäst att inte gräva sig ner i detaljer om hur man ändrar de flesta av värdena.
Behåll initialt och Behåll antal relaterar till antalet stjärnor som returneras av systemet. Systemet kör initialt sin detektionsalgoritm och finner ett antal möjliga detektioner. Det filtrerar listan och bara behålla de Behåll initialt ljusaste stjärnorna. Det kör sedan resten av filtreringen, inklusive beräkning av HFR för alla stjärnorna och slutligen bara returnera en lista med Behåll antal stjärnor. Ingen av användningarna (inriktning, automatisk fokusering, guidning) av StellarSolver kräver tusentals stjärnor för att kunna göra sitt jobb, och ju fler stjärnor som bearbetas desto långsammare är operationen. En första lista på 1000 stjärnor och några hundra returnerade stjärnor borde vara tillräcklig för de flesta tillämpningar.
Maximal storlek och Minimal storlek filtrerar stjärnor enligt storlek (bildpunktsdiametrar) och liknar användningen av Minimal area ovan.
Maximal ellips anger hur elliptisk en stjärna kan vara innan den tas bort. 2 skulle innebära att den större axeln kan vara dubbelt så stor som den mindre axeln.
Klipp bord ljusstarkaste och Klipp bort ljussvagaste tar bort de X % ljusstarkaste eller ljussvagaste stjärnorna. Mättnadsgräns tar bort stjärnor vars bildpunktsvärde överstiger procentandelen av det maximala bildpunktsvärdet, för att ta bort mättade stjärnor.

Parametrar för lösning av astrobilder
Parametrarna för lösning av astrobilder gäller i huvudsak beräkningsresurser.
Sökradie är avståndet från positionsuppskattningen i grader som kan sökas om Använd position är markerat.
Maximal tid är det maximala antalet sekunder som lösning av astrobilder körs innan tidsgränsen överskrids.

Ladda ner indexfiler
Indexfiler krävs om du väljer Internt lösningsverktyg eller Lokal Astrometri Lösningsmetod.
För lokala lösningsverktyg (och fjärrlösningsverktyg), behövs indexfiler för att lösningsverktyget ska fungera. Hela samlingen av indexfiler är mycket stor (över 30 GB), men du behöver bara ladda ner vad som är nödvändigt för inställningen av din utrustning. Indexfiler sorteras enligt det synfältsområde (FOV) de täcker. Det finns två metoder att hämta nödvändiga indexfiler: Det nya nerladdningsstödet i inriktningsmodulen och det gamla manuella sättet.

Automatisk nerladdning
Nerladdning av Astrometry.net index
Nerladdning av Astrometry.net index
Automatisk nerladdning är bara tillgänglig för Ekos användare på och . För användare av ladda ner lösningsverktyget ANSVR.
För att komma åt nerladdningssidan, klicka på knappen Alternativ i inriktningsmodulen och välj därefter fliken Astrometry indexfiler. Sidan visar aktuellt synfält för den nuvarande inställning och nedanför en lista med tillgängliga och installerade indexfiler. Tre ikoner används för att ange vikten hos indexfiler givet din nuvarande inställning enligt följande:
Krävs
Rekommenderas
Valfri
Du måste ladda ner alla filer som krävs, och om du har mycket hårddiskutrymme över kan du också ladda ner de rekommenderade indexfilerna. Om en indexfil är installerad ska den vara markerad, markera den annars för att ladda ner relevant indexfil. Ladda bara ner en fil åt gången, särskilt för stora filer. Du kan bli tillfrågad om att skriva in administratörslösenordet (förvalt värde i StellarMate är smate) för att installera filerna. När du väl har installerat alla nödvändiga filer, kan du omedelbart börja använda det lokala astrometry.net lösningsverktyget.

Manuell nerladdning
Du måste ladda ner och installera de nödvändiga indexfilerna lämpliga för teleskopets och CCD:ns synfält (FOV). Du måste installera indexfiler som täcker från 10 - 100 % av synfältet. Om synfältet exempelvis är 60 bågminuter måste indexfiler som täcker himmelsmärken från 6 bågminuter (10 %) till 60 bågminuter (100 %). Det finns många nätverktyg för att beräkna synfält, såsom Starizona synfältsräknare.

Indexfiler
Indexfilnamn	Synfält (bågminuter)	Debian-paket
index-4219.fits	1400 - 2000	astrometry-data-4208-4219
index-4218.fits	1000 - 1400
index-4217.fits	680 - 1000
index-4216.fits	480 - 680
index-4215.fits	340 - 480
index-4214.fits	240 - 340
index-4213.fits	170 - 240
index-4212.fits	120 - 170
index-4211.fits	85 - 120
index-4210.fits	60 - 85
index-4209.fits	42 - 60
index-4208.fits	30 - 42
index-4207-*.fits	22 - 30	astrometry-data-4207
index-4206-*.fits	16 - 22	astrometry-data-4206
index-4205-*.fits	11 - 16	astrometry-data-4205
index-4204-*.fits	8 - 11	astrometry-data-4204
index-4203-*.fits	5,6 - 8,0	astrometry-data-4203
index-4202-*.fits	4,0 - 5,6	astrometry-data-4202
index-4201-*.fits	2,8 - 4,0	astrometry-data-4201-1 astrometry-data-4201-2 astrometry-data-4201-3 astrometry-data-4201-4
index-4200-*.fits	2,0 - 2,8	astrometry-data-4200-1 astrometry-data-4200-2 astrometry-data-4200-3 astrometry-data-4200-4
Debian-paketen lämpar sig för alla Debian-baserade distributioner (Ubuntu, Mint, ... etc.). Om du laddade ner Debian-paketen ovan för ditt synfält, kan du installera dem från din favoritpakethanterare, eller med kommandot:
sudo dpkg -i astrometry-data-*.deb
Å andra sidan, om FITS-indexfilerna laddades ner direkt, kopiera dem till katalogen /usr/share/astrometry.
Det rekommenderas att använda en nerladdningshanterare såsom DownThemAll! för för att ladda ner Debian-paketen eftersom nerladdningshanterare inbyggda i webbläsare kan ha problem med att ladda ner stora paket.

Hämta valfritt astrometry.net
Det krävs bara om alternativet Lokal astrometri väljes för Metod för källextrahering som inte längre rekommenderas.
Astrometry.net levereras redan med StellarMate, så det finns inget behov av att installera det. Indexfiler från 16 bågminuter och ovanför (4206 till 4019) inkluderas med StellarMate. Ytterligare indexfiler måste installeras efter behov. För att använda Astrometry i StellarMate från Ekos på en annan dator med , , , säkerställ att du väljer alternativet Fjärr i Ekos inriktningsmodul. Säkerställ dessutom att drivrutinen Astrometry är vald i utrustningsprofilen.
Ekos fjärrastrometri
Ekos fjärrastrometri
	 För att använda astrometry.net på , måste ANSVR lokala Astrometry.net lösningsverktyg laddas ner och installeras. ANSVR efterapar det nätverksbaserade astrometry.net lösningsverktyget på den lokala datorn, och därmed behövs inte Internet för några astrometriförfrågningar.
Efter att ha installerat ANSVR-servern och laddat ner lämpliga indexfiler för din inställning, säkerställ att ANSVR-servern är startad och gå därefter till Ekos inriktningsalternativ, där du helt enkelt kan ändra API-webbadress för att använda ANSVR-servern som åskådliggörs nedan:
ANSVR-parametrar
ANSVR-parametrar
In Ekos inriktningsmodul måste lösningstypen ställas in till Nätbaserat så att den använder den lokala ANSVR-servern för alla astrometriförfrågningar. Därefter kan du använda inriktningsmodulen som du normalt skulle göra.
Kom ihåg, som anges ovan, att StellarMate redan inkluderar astrometry.net. Om du därför vill använda StellarMate på en annan dator för att lösa bilder, ändra helt enkelt lösningstyp till Fjärr och säkerställ att utrustningsprofilen inkluderar drivrutinen Astrometry som kan väljas i kombinationsmenyn Extra. Det gäller alla operativsystem, inte bara .
	 Astrometry.net är redan inkluderad med för , så det finns inget behov av att installera det.
	 Astrometry.net är redan inkluderad med rykande färska version. Men om astrometry inte är installerat, kan det installeras på genom att köra följande kommando:
sudo apt-get install astrometry.net

Hur ska man använda det?
Ekos inriktningsmodul erbjuder ett flertal funktioner för att hjälpa dig uppnå noggranna GÅ TILL. För vissa stativ är det användbart att starta sessionen med stativet i hemposition med teleskopröret direkt riktat mot himmelspolen. För användare på norra halvklotet, peka teleskopet så nära som möjligt mot polstjärnan. Det är inte nödvändigt att göra två eller tre stjärninriktningar, men det kan vara användbart för vissa stativtyper. Säkerställ att kameran är fokuserad.
Längst upp till vänster på sidan Inriktning finns två lösningskommandon och två åtgärder att vidta givet lösningsverktygets lösning.
Ta bild och lös: Ta en bild och avgör exakt var på himlen som teleskopet pekar. Astrometriresultaten inkluderar de ekvatoriella koordinaterna (RA och DEK) i den tagna bildens centrum samt bildpunktsskala och fältrotation. Beroende på lösningsverktygets åtgärdsinställningar, kan resultatet användas för att synkronisera stativet eller synkronisera och därefter flytta till målet. Antag exempelvis att du förflyttade stativet till Vega och därefter använde Ta bild och lös. Om de verkliga teleskopkoordinaterna skiljer sig från Vega, synkroniseras den först till de lösta koordinaterna, och därefter ska Ekos kommendera teleskopet att förflytta sig till Vega. Efter förflyttningen är klar, upprepar inriktningsmodulen processen igen tills felet mellan rapporterad och verklig position är under noggrannhetströskeln (normalt 30 bågsekunder).
Läs in och förflytta: Läs in en FITS- eller JPEG-fil, lös den, och flytta sedan till den.
Lös aldrig en bild nära eller vid himmelspolen (om inte Ekos polära inriktningsguide används). Förflytta åtminstone 20 grader från himmelspolen innan den första bilden löses. Att lösa mycket nära polerna gör stativets pekande värre, så undvik det.

Inriktningsinställningar
Innan inriktningsprocessen påbörjas, välj önskad optik. Du kan kontrollera alternativ som skickas till lösningsverktyget astrometry.net varje gång en bild tas:
Noggrannhet: Acceptabel skillnad mellan den önskade målpositionen och de lösta koordinaterna från den tagna bilden. Om skillnaden överstiger den med så många bågsekunder, fortsätter systemet att ta, lösa och flytta tills den lösta positionen är tillräckligt nära målpositionen.
Optik: Välj optiken som ska användas för att ta bilden som ska riktas in. Det används också för att beräkna bildskalan.
Exponering: Exponeringstid i sekunder.
Indelning: Bildens indelning innan lösning.
Förstärkning/ISO: Kamerans förstärkning eller ISO.
Filter/Använd nuvarande: Filtret som ska användas när bilden tas. Använd nuvarande använder det filter som för närvarande är aktivt.
Mörk: Om subtraktionsmetoden för mörka bilder ska användas innan den tagna bilden analyseras.

Polärinriktning
När ett tyskt ekvatoriellt stativ (German Equatorial Mount, GEM) används för avbildning, är en kritisk aspekt av att ta långtidsexponeringar att säkerställa riktig polär inriktning. Ett GEM-stativ har två axlar: Rektascensionaxeln (RA) och deklinationsaxeln (DE). Idealt sätt ska RA-axeln vara inriktad med himmelssfärens polaxel. Stativets jobb är att följa stjärnans rörelse på himlen från det ögonblick den stiger över horisonten i öster, hela vägen upp över meridianen, och västerut tills den går ner.
Polärinriktningsguide
Vid långtidsexponering är en kamera ansluten till teleskopet där bildsensorn detekterar inkommande fotoner från ett visst område på himlen. De infallande fotonerna måste träffa samma fotopunkt om och om igen om vi ska få en klar och tydlig bild. Verkliga fotoner beter sig förstås inte på detta sätt: optiken, atmosfären och synskärpan sprider och bryter alla fotoner på ett eller annat sätt. Dessutom anländer inte fotoner likformigt, utan följer en Poissonfördelning. För punktliknande källor som stjärnor, beskriver en spridningsfunktion hur fotoner fördelas rumsligt över bildpunkterna. Trots detta, är den övergripande idén att vi vill få källans fotoner att träffa samma bildpunkter. Annars kan vi sluta med en bild plågad av diverse spårliknande artefakter.
Polärinriktning
Polärinriktning
Eftersom stativ inte är perfekta kan de inte perfekt hålla reda på objekt när de färdas över himlen. Det kan orsakas av många faktorer, varav en är felinriktning av stativets rektascensionsaxel med avseende på himmelspolaxeln. Polär inriktning tar bort en av de största orsakerna till stativets följningsfel, men andra felkällor spelar fortfarande roll. Vissa stativ kan följa ett objekt några minuter med bara en avvikelse på 1-2 bågsekunder RMS, om de är riktigt inriktade.
Dock vill man troligtvis använda automatisk guidning för att hålla samma stjärna låst på samma position över tid, om man inte har ett av de allra bästa stativen. Trots detta, om stativets axel inte är riktigt inriktat i förhållande till himmelspolen, skulle även ett mekaniskt perfekt stativ förlora inriktningen med tiden. Följningsfelet är proportionellt mot felinrikningens storlek. Därför är det mycket viktigt för långtidsexponeringar att stativet är polärinriktat för att reducera alla resterande fel när det rör sig över himlen.
Innan processen påbörjas, rikta stativet så nära den himmelspolen som möjligt med motvikterna neråt. Om du bor på norra halvklotet, rikta den så nära Polaris som möjligt. Om Polaris inte är synlig (t.ex. blockerad av träd eller byggnader) kan du peka någon annanstans, helst nära meridianen. Se till att det finns minst 30-60 graders himmel synligt i en båge öster eller väster om meridianen från den position du väljer. Välj riktning för fri himmel, antalet grader för var och en av två förflyttningarna, stativets rörelsehastighet och om stativet ska flyttas automatiskt (rekommenderas) eller manuellt.
Verktyget fungerar genom att ta och lösa tre bilder. Efter var och en har tagits, roteras stativet med det fasta värdet du skrivit in och en annan bild tas och löses. Om du väljer manuell, måste du förflytta stativet ungefär den valda vinkeln.
Polärinriktningsguide
Polärinriktningsguide

Analys av astrobilder korrigeringsmetod
Bilderna nedan visar arbetsflödet när korrigeringstekniken Analys av astrobilder används. Bilden nedan visar en skärm efter att de tre mätbilderna har tagits och lösts. Den visar ett fel på nästan 18' i höjd och att stativets axel måste flyttas upp. På samma sätt visar den ett azimutfel på nästan 15' och att axeln måste flyttas åt höger (sett från bakom teleskopet).
Polärinriktningsguide
Polärinriktningsguide, lösning av astrobilder arbetsflöde 1
Om felet är tillräckligt lågt (t.ex. mindre än en bågminut) behöver du inte göra några justeringar. Tryck bara på stopp så är du klar.
Om du ska göra korrigeringar av stativets axel, bör du välja justeringsmetod (vi använder analys av astrobilder i det här exemplet), och hur ofta systemet ska ta bilder igen för att mäta om polärinriktningsfelet. Uppdateringsintervallet bör vara frekvent, men det är inte meningsfullt att göra det snabbare än att din processor kan ta och lösa bilderna. Vi använder 2 s i det här exemplet. Tryck sedan på knappen Uppdatera för att påbörja korrigeringsprocessen.
Systemet tar bilder och uppskattar det polära inriktningsfelet igen efter varje bild. Du kan försöka minska felet genom att justera höjd- och azimutkorrigeringsrattarna på stativet. Bilden nedan visar skärmen efter att höjdfelet nästan har nollställts. Se skillnaden mellan raden Uppmätt fel, som visar det ursprungligen uppmätta felet efter de ursprungliga tre tagningarna, och raden Uppdaterat fel som visar den aktuella feluppskattningen.
Polärinriktningsguide
Polärinriktningsguide, lösning av astrobilder arbetsflöde 2
Nedan har användaren även justerat azimut för att minska felet ytterligare. Nu är felet mycket lågt och processen är klar. Användaren ska trycka på stoppknappen.
Polärinriktningsguide
Polärinriktningsguide, lösning av astrobilder arbetsflöde 3

Korrigeringsmetoden flytta stjärna
Vi har också en alternativt metod för att korrigera polärinriktning. Två varianter är Flytta stjärna och beräkna fel och Flytta stjärna. När du väljer metoden placerar systemet en gul/grön/violett triangel på skärmen. Triangeln kan flyttas genom att klicka nära en stjärna, så flyttas det gula/violetta hörnet till stjärnan. Med denna metod korrigerar användaren polärinriktning genom att först justera stativets azimutratt så att den valda stjärnan rör sig längs triangelns gula sida. När stjärnan är nära nästa hörn, bör azimutknappen justeras så att stjärnan rör sig längs triangelns gröna sida. När stjärnan väl har flyttats till det gröna/violetta hörnet är stativet polärinriktat och användaren kan klicka på stopp.
Skillnaden mellan Flytta stjärna och beräkna fel och Flytta stjärna är att i den förra försöker systemet följa stjärnan som användaren har valt och placerar en cirkel runt stjärnan. Med metoden, försöker det också uppdatera raden Uppdaterat fel. Om stjärnföljningen inte är tillförlitlig, ignorera den helt enkelt eller använd metoden Flytta stjärna och flytta stjärnan med ögonmått tills den är nära det slutliga målet. Ett exempel på hur tekniken används visas i den här videon: https://www.youtube.com/watch?v=iOp7hrxw0oU